Slovaška, J Poljska, Češka, 27.4.- 4.5. 2013
27.4.2013-
sobota- Ob 6h zjutraj odrineva od
doma, 9.20h v Avstriji, 13h Slovaška. Ves čas voziva po avtocesti, popoldne sva
v Trenčinu .
Raztegneva noge po ulicah starega mesteca. Poslikava sinagogo
z bizantinsko in orientalsko arhitekturo. Skozi prehod
pod mestnim stolpom prideva do Mierovih namesti, mestnega trga z baročno
renesančnimi pročelji hiš. Sredi trga
stoji kužno znamenje.Baročna cerkev je zaprta, skozi steklena vrata pokukava v
bogato okrašeno notranjost. Po kosilu in prvem pivu se povzpneva po strmi,
tlakovani poti na grad, zgrajen na skali visoko nad mestom. Obdan je z mogočnim
obzidjem. Ena od mnogih lastnic je bila Barbara Celjska in notranjost menda
spominja na naš Celjski grad. Je že zaprt, na vhodu piše, da je vsako prvo
nedeljo v mesecu vstop prost. Pod gradom je v cerkvi poroka, od tu je lep pogled
na mesto Po pokritih
mestnih stopnicah iz 15 st. se spustiva nazaj do avta. V Bojnicah,
kraju znanem po romantičnem gradu, sva tudi prepozna za ogled. V gradu ravnokar
poteka mednarodni festival duhov in prikazni. Nekaj časa opazujeva povabljence v
kostimih, ki jih pred gradom pričakuje godba. Poslikava
lipo kralja Matjaža, ki stoji pred vhodom in se sprehodiva po skrbno urejenem
parku. V mestu tik pod gradom odkrijeva pivnico, obsediva pozno v noč in delava
načrte za naslednji dan.
28.4.-grad
odprejo šele ob 10, odločiva se, da greva naprej. Pri mestu Martin poiščeva
Muzej slovaške vasi (vstopnina za oba in fotografiranje 4€). Na velikem
travnatem območju je predstavljena severnozahodna tradicionalna ljudska
arhitektura iz 19 st. Hiše, cerkve, šole, gospodarska poslopja so lesene,
nekatere so odprte. Notranjost je odraz tipične slovanske preteklosti-kot ruske,
pa tudi naše hiše nekoč. Ob 11 uri postavljajo
mlaj, spremljajo ga s plesom, igranjem in petjem. Iz krčme nama zadiši po
pečenih klobasicah, zraven seveda paša hladno pivo. Za danes imava v načrtu hojo
po narodnem parku mala Frata,
vreme se je uštimalo. Zapeljeva se po dolini ob strmih skalah do vasi Štefanovo.
Na plačljivem parkirišču je tabla z označenimi pešpotmi. Rumene oznake naju
pripeljejo v prvo sotesko iz belega kraškega apnenca- Dolne
Diery. Železni mostički in lestve so speljane tik ob potočku s številnimi
slapovi. Na križišču zavijeva še v sotesko Horne
Diery, ki je veliko bolj divja in samotna. Plezava čez skale, mostičke,
po lestvah se povzpneva ob strmem slapu in ko prideva iz soteske, Miro vztraja,
da morava nazaj. Vzpneva se po strmi stezici nad sotesko in končno ugotovi, da
sva zašla. Pot v sotesko je veliko težja in lezem počasi navzdol. Pri parkirišču
se hitro regenerirava s pivom. Ob poti nazaj Mirota zamikajo špice, ki se
vzpenjajo tik ob cesti, kjer se dolina zoži. Ustavi in se po označeni poti (ki
pa je zaprta do 15.6.) na hitro povzpne do vrha. Pred mestom Ružemberok ob
glavni cesti zagledava motel. 158km
29.4.-ponedeljek-
zgodaj zjutraj sva pod vasico Vlkolinec,
po označeni pešpoti prideva v slikovito gorsko vasico z lesenimi hišami in kipi.
Po sredini strme ulice teče potoček. Hiše so svetlo pobarvane, nekatere so še
naseljene. Sredi naselja je nekaj označenih pešpoti po okoliških hribih. Za
danes imava že začrtan plan hoje, zato se odpeljeva proti Tatram.
V smučarskem središču in zdraviliškem krajuŠtrbske Pleso parkirava
na ogromnem parkirišču tik ob železnici.
Poiščeva turistične informacije in se pozanimava o odprtih pešpoteh. Večina jih
je do srede junija zaprtih zaradi snega in snežnih plazov. Mimo zgornjega
parkirišča in stojnic prideva so začetka rdeče označene poti. Kmalu hodiva po
snegu. Višje se pot zapre in nadaljujeva v dolino po zelenih oznakah. Vedno več
snega je, pot je delno poledenela, kar je ovira samo zame. Prečkava reko in po
drugi strani brega se vzpneva do
asfaltne ceste, po kateri so modre oznake in je celo leto odprta za pohodnike. Prečkava
jo in kmalu prideva do jezera na Popradske
Pleso na 1494m. Ob zaledenelem
jezeru sta dve koči. Na klopcah pomalicava in se pogrejeva na soncu. Po dveh
urah sva nazaj v vasi. Za kosilo pojeva tipično slovaško jed, njoke (bolj
vlivanci) obeljene s špehom in skuto. Obhodiva še ledeniško jezero, eno od
mnogih v Tatrah. Po avtocesti se pripeljeva v Levočo.
Mestno jedro je obdano s srednjeveškim obzidjem. Glavni trg obnavljajo, na njem
je renesančna cerkev sv. Jakoba, v kateri je lesen gotski oltar, menda najvišji
in najlepši v Evropi. Marija s tega oltarja je bila upodobljena na bankovcih za
100 slovaških kron. Na trgu je mestna hiša z arkadami, pred njo stoji sramotilna
kletka, kamor so zapirali obsojence pred usmrtitvijo. V pekarni kupiva slaščice,
takoj se jih znebiva v mestnem parku, obkroženim z renesančnimi fasadami stavb.
Nekaj kilometrov stran obiščeva Spišski
grad, enega največjih na Slovaškem. Stoji na skali sredi ravnine in je obdan
s štirimi obzidji. Izbereva strmo stezico do vhoda (vstopnina
5€). Grad je bil kar
nekajkrat porušen, požgan in spet obnovljen. Do danes so se ohranili obzidje
okrog gradu in vzdolž pobočja, okrogel gotski stolp, cisterna, kapela in
pravokotni romanski palacij tik nad prepadom. V spodnjih prostorih je majhna
razstava, nekaj prostorov je skromno opremljenih, največ predmetov je v
mučilnici. Z grajskega stolpa vidiva daleč naokoli, na sosednjem griču je
Spišska Kapitula, obzidano cerkveno naselje. Ta dan bi rada prišla čim bolj
blizu Poljske, zapeljeva se do Kežmaroka in
narediva en obhod po mestu, polnem zgodovinskih stavb. Ne najdeva prenočišča,
zapeljeva se naprej in prespiva ob jezeru. 247km
30.4.-torek-
na cesti za Zalty Polano se ustaviva ob leseni rimokatoliški cerkvi Sv. Ane v
Tatrah (Ana je zavetnica gozdarjev). Kmalu naju cesta pripelje do nekaj lesenih
stavb pred mejo. Ustaviva se na jutranji kavi. Mlad par, ki skrbi
za trgovino, naju postreže . Mislila sva, da imajo tu tudi prenočišča in bife.
Nekakšna planinska koča je čez cesto in menda je spanje v njej zelo poceni.
Zamenjava nekaj evrov za poljske zlote. Čez
mostiček prideva na Poljsko in takoj zavijeva na levo do ogromnega parkirišča .
Tu je izhodišče za veliko pohodnih poti. Najbolj obiskano je jezero Morskie oko,
do katerega vodi za promet zaprta cesta, po kateri se lahko skoraj do jezera
pelješ s konjsko vprego. Plačava parkirnino (20PZ) in vstop v narodni park (4PZ
na osebo). 9. km ceste se polagoma vzpenja do jezera, vmes table opozarjajo na
še druge pešpoti. Dvakrat sekava
ovinek po s kamni tlakovani poti. Po
uri in pol hoje sva pri koči ob jezeru. Uživava na soncu ob zaledenelem jezeru,
poti naprej so zasnežene. Mirota mika , da bi se povzpel do zgornjega jezera, a
ga obutev- telovadni copati- odvrnejo od namere. Nazaj grede srečujeva trume
pohodnikov in konjske vprege z dolgimi vozovi neprestano vozijo turiste proti
vrhu. Zapeljeva se v Zakopane,
tik nad mestecem si ogledava cerkvico, podobno naši Javorci. V zelo turističnem
kraju se sprehodiva po glavni ulici, povsod prodajajo pohodno
opremo in dimljen sir. Po treh urah imava mesta zadosti. Skakalnico vidiva od
daleč, ne odločiva se za ogled. Na avtocesti za Krakov se odločiva, da si
poiščeva prenočišče v Myslenicah. (70PZ za sobo). 134km
1.5.-sreda-pred
9h sva pred rudnikom soli Wieliczka,
16 km pred Krakovom (
turistična pot-vstopnina 73PZ). Ob
9 se z angleško govorečo vodičko spustimo po lesenih stopnicah v 700 let star
rudnik. Muzej ima kaj pokazati, dve podzemni jezeri, čudovite ogromne dvorane,
polne kipov in reliefnih podob. Skozi rudniške rove in stopnišča nas vodijo 135
m globoko. Povsod se nalaga sol. Poleg zgodovine in razvoja tehnologije skozi
čas vidimo mistična bitja, ki so se jih nekdaj rudarji bali. Vesela sva, da
sva se odločila za ogled in po dveh urah sva na poti za Krakow.
Garmin naju pripelje pred hostel Oleandry, kak km iz centra mesta. Verjetno je
bil nekoč dijaški dom. Zadaj imajo zaklenjeno parkirišče. Vzameva prenočišče v
12 posteljni sobi (75PZ za oba). Malo si odpočijeva, nato peš na glavni trg
Rynek, ki je največji srednjeveški trg v Evropi. Sredi trga
stoji stavba Sukiennice iz
šestnajstega stoletja, ki ima še vedno vlogo tržnice. V pasažu si ogledava razne
domače izdelke. Na trgu stoji spomenik poljskemu pisatelju Adamu Mickiewiczu,
veliko je uličnih prodajalcev rož in kočij, ki te popeljejo na ogled največjih
znamenitosti v mestu. Na glavnem trgu si ogledava Marijino
cerkev. Z njenega zvonika vsako polno uro zazveni trobenta. Leta
1241 so Tatari napadli Krakov in opozorilna melodija naj bi prebudila speče
prebivalce in služila kot klic k orožju. Vendar pa je trobentača v vrat zadela
puščica in pesem je utihnila. Od takrat vsako
polno uro trobentač zaigra to melodijo in jo prekine na istem mestu. Ogledava si
še mali mestni trg. Skozi
Florijanska mestna vrata obzidja, ki ga stoji le še delček, greva proti J mimo
cerkve sv. Petra in Pavla s kipi apostolov. Prideva do
Vavelskega griča, na katerem stoji grad Wawel, ki je bil od 11. do 17. stoletja
sedež poljskih kraljev. Spustiva se do reke Visle, ob kateri so stojnice z
izdelki domače obrti in hrano. Premamijo
naju pivske klobasice, zraven pa paše pivo. V načrtu sva imela, da bi mesto
poslikala še ponoči, a ker je bilo mrzlo in je pihalo sva se preden se je
zvečerilo, vrnila v hostel. (50km)
2.5.-četrtek-
Mračno jutro je ravno pravšnje za ogled Aushwitza.
Zahodno od Krakowa sta dve nekdanji taborišči spremenjeni v muzej. Garmin naju
zapelje po najbližji cesti in naju začne opozarjati na trajekt. Nejeverno se
približava koncu ceste ob reki, na kateri je splav, ki naju prepelje za evro na
drugo stran. Ob 8h sva na vhodu, začne deževati. Ogledava si nekdanje taboriščne
stavbe iz opeke, v katerih so razstavljene slike in
predmeti. Najbolj me presune ogromna soba, v kateri so zbrani lasje umrlih. Iz
njih so nato ženske tkale odeje za taborišče. Zapeljeva se še do drugega
kompleksa,Berkenaw. Barake so lesene in le nekaj jih je obnovljenih za
prikaz razmer, v katere so nacisti zapirali manjvredne
rase. Ogled taborišč je brezplačen, zbirajo pa prostovoljne prispevke za
vzdrževanje. Ko zapustiva moreč kraj se tudi vreme izboljša. V Nysi,
nekdanjem škofovskem središču, si ogledava glavni trg. Spet velik trg, obkrožen
s pisanimi pročelji stavb. Glavna znamenitost je katedrala z zelo strmo streho.
Miro odkrije gostilno, kjer pripravljajo piroške in pilmenje, hrano, ki je
značilna za slovansko kuhinjo. Pozno popoldne sva na Češkem. Kupiva vinjeto- 416
ČK kron za 10 dni. Zamek v Opočnemje
že zaprt, nadaljujeva do Častolovic.
( 413 km)
3.5.-petek-
zamek Čestolovice so
odprli ob 9.30h. Ogled je voden, a le v češkem jeziku. Dobila sva opis soban v
angleščini in z vodičko obhodila popolnoma obnovljen in opremljen renesančni
dvorec. (115 ČK na osebo). V Hradec Kralove parkirava
pod starim mestnim trgom. Žal je danes trg eno veliko parkirišče. V srednjem
veku je bila najpomembnejša lastnica mesta kraljica Elizabeta, ki je dala
zgraditi gotsko cerkev Svetega duha, ki je še danes ena najpomembnejših stavb v
mestu. Zraven sta beli stolp in mestna
hiša z dvema stolpnima urama. Ob strani trga so pisno pobarvane renesančne hiše.
Na nasprotni strani trg zapirajo škofovska palača in jezuitski kolegij, spodnjo
stran pa cerkev Marijinega vnebovzetja. Na poti proti Jičinu začne
deževati. Prevedriva v obcestni gostilni ob pivu in češki domači hrani. Deževati
kar ne preneha, vseeno se zapeljeva v narodni park Češki raj.
Območje parka je veliko, midva si ogledava le južni del. Parkirava pri vhodu za Prachovske skaly.
V prodajalni spominkov kupiva zemljevid pohodnih poti (30ČK), ki nama pride zelo
prav za orientacijo. Prodajalec nama označi poti, ki jih je vredno prehodit in
najbolj zanimive točke. Vstopnina 60 ČK na osebo. Poti so lepo označene in
zavarovane. Vzpneva se nad dolino, pogled v dežju je zamegljen in si le
predstavljava, kako je lepo ob jasnem vremenu. Potka naju vodi po med skalnimi
tvorbami izklesanimi stopnicami. Ob poti so razgledne točke na visoke skalne
osamelce, na katerih so plezalne smeri- raj za proste plezalce. Po dveh urah
prehodiva približno pet km poti, jih je pa še enkrat toliko. Naslednji cilje je
baročni dvorec Ploskovice, žal
je zaprt in skrit za visokim zidom. V Litomericah,
še enem kraljevskem mestu, polnem gotskih, renesančnih in baročnih stavb si
ogledava glavni trg in prehodiva nekaj ulic. Najbolj znana je katedrala svetega
Štefana. Na glavnem trgu je cerkev Vseh svetih, stara mestna hiša , hiša Črnega
orla. Mesta so res lepa,
a ne morem si pomagat, na koncu so mi vsa enaka in še po slikah jih komaj ločim.
Zvečer se zapeljeva v Terezin in
najdeva prenočišče ob enem od treh mestnih obzidjih.(30€ za sobo).
210km.
4.5. –sobota-
jutranji ogled Terezina, trdnjave iz 18 st. z burno
zgodovino. Dal jo je zgraditi Jožef
II in jo poimenoval po svoji materi Mariji Tereziji. Mesto je obzidano s tremi
obzidji v obliki zvezde in poplavnimi jarki. Široka mreža podzemnih rovov je že
od nekdaj služila kot zapor. Najbolj znan zapornik je bil Gavrilo Princip, ki je
izvedel atentat na prestolonaslednika Franca Ferdinanda. Med drugo svetovno
vojno je bilo mesto judovski geto, od koder so nato pošiljali jude v Aushwicz.
Mestni muzej je še zaprt, ogledava si jarke, del obzidja, nato pa nadaljujeva
mimo termoelektrarn do Karlovi Vary.
Zdraviliško mesto znano po vročih vrelcih, polnih železa. 13 večjih in kar 300
manjših vrelcev je postavljenih pod kolonadami. Obiskovalci hodijo od enega do
drugega z lončki in srkajo zdravilno vodo. Ker nimava kozarca, sva poskusila kar
z roke piti vodo, ki je pa zelo vroča- od 40 do 70 stopinj. Med množico turistov
se sprehodiva ob obrežju reke, kjer stojijo čudoviti hoteli. Ustaviva se na trgu,
kjer otroci in odrasli v narodnih nošah igrajo in plešejo stare ljudske plese.
Na tržnici z ljudsko obrtjo poskusiva dimljen
sir, ki je premočen za moj okus. Nakupiva spominke
in že sva na poti za Marianske Lazne,
še en zdraviliški kraj. Sprehodiva se po velikih parkih, poizkušava zdravilne
vrelce, edina škoda je , da nimava s sabo kopalk. Preden zapustiva mesto, se
posladkava z opladki, velikimi okroglimi biškoti. Še zadnja postaja na poti
proti domu je mestece Cheb.
Na trgu iz 13. stoletja je skupina pozno gotskih hiš, znane so kot Špalček. Pri
gradu nad mestom si privoščiva še zadnje zelo dobro in poceni češko pivo. Po par
km sva že v Nemčiji in Miro
piči do enih zjutraj proti domu. 980km
Skupaj prevoženih 2977km
Menjava: 10€:41Poljskih zlotov; 10€: 235Čeških kron