Izliv reke Soče, 7.2005
Z avtom se odpeljeva skozi Manfalcon (Tržič)do vasi Bistrinja (5n.v.). Že na izhodišču ne veva, v katero smer kolesariti. Miro se odloči za asfaltno cesto proti jugu. Po 2.km prikolesariva do prvega kanala- kanale navigabile, zavijeva čez lesen most na desno. Po 1.5 km proti Soči in že sva na nasipu, vendar ne veva kam naprej. Proti Z prideva na mostu na glavni cesti Manfalcon- Gradež. Pot ni prava, zato obrneva, in na nasipu spustiva do Soče-8km (0n.v.).Tu se Soča razdeli na dva kraka in zapornice. Ogledava si zanimivo naselje hišic na kolih, nato pa naprej v smeri daljšega kraka. Po približno 2. km prideva do konca ceste, kjer je center naravnega rezervata-10km in je v celoti ograjen. Kolesarjenje je prepovedano, zato zakleneva kolesi in se po označeni poti odpraviva peš. Od tu do izliva Soče je še 3.5 km. Sprehajava se ob strugi reke in tržaškim zalivom na drugi strani, nato pa po nasipu, kjer so vidne sledi konj. Opazujeva veliko področje, kjer se mešata sladka in slana voda- pisana kombinacija močvirja, sipin, lagun, ki dajejo življenjski prostor mnogim rastlinam in živalim. Vidiva tudi konje, ki so jih tu naselili in se prosto sprehajajo. Pot do izliva ni dobro označena in nekje proti koncu je "parton", za njimi pa naju je presenetil velik odvezan pes. Dobro, da je Miro z mano in mirno odideva naprej, pes še nekaj časa laja za nama. Po približno 1. uri hoje prideva do Punte Spigolo, kjer se izliva glavni rečni kanal Soče v morje. Pogled je čudovit na Trst, Piran, Trnovski gozd, Julijce. Na poti nazaj sva si ogledala iz lesenih opazovalnic ptice, najbolj zanimiva je trinadstropna opazovalnica Marinetta, ki omogoča opazovanje podvodnega življenja in s katere lahko vidimo daleč na poplavljene travnike in močvirje. S kolesi nazaj proti Bistrinje-20km kolesarjenja.